עולמות בעיון
עולמות בעיון
מאגר שיעורים במגוון סוגיות הלכתיות בנושאים אקטואליים ובירורי מנהגים, הנוגעים לחיי המעשה, מתוך חוברת של דפי מקורות – מפסוקי התורה, דברי חז"ל וסוגיות הגמרא, דרך דברי רבותינו הראשונים והאחרונים, עד לפסיקת ההלכה למעשה בדורינו.
כל שיעור מורכב מדפי מקורות של סוגיא, המצולמים בצורתם, הניתנים להורדה במהדורה מקוונת (בפורמט PDF).
למעוניינים במסירת שיעור ניתן להוריד גם דפי הכנה (בפורמט WORD) למסירת השיעור, המגישים לפני מגיד השיעור תקציר של נושאי הלימוד.
ניתן לקבל חוברות לימוד לצורך מסירת שיעורים קבועים. להזמנות נא ליצור קשר במייל עולמות.
החורבן ולימוד התורה
החורבן ולימוד התורה יהי רצון שיבנה בית המקדש במהרה בימינו ותן חלקנו בתורתך א. ג" הערות בסוגיות הש"ס בענייני החורבן ובית ומקדש • מסוגיית הגמרא
לא תגורו מפני איש
א. איסור "לא תגורו" – מקור הדין וטעמו מחלוקת הפוסקים מהו הטעם שהאיסור חל רק לאחר שהדיין יודע להיכן הדין נוטה. ב. איסור "לא תגורו"
מסחר בחול המועד
א. נחלקו הראשונים האם איסור מלאכה בחול המועד הוא מהתורה או מדברי סופרים, ונפקא מינה להנהגה בספקות. ב. "אמר רבא: פרקמטיא [רש"י: לעשות סחורה בחולו
תאריכים ושמות לועזיים
א. כתב הרמב"ן בפירושו על התורה, שנצטווינו למנות את חודשי השנה ראשון ושני, זכר לגאולתינו ממצרים, וכמו שתהיה הזכירה בשבת שאנו מונים אחד בשבת שני
אתר אינטרנט הפתוח בשבת
עם התפתחות הטכנולוגיה, משתמשים רבים ברשת ה'אינטרנט', המאפשרת לחברות ולאנשים פרטיים להציג את מרכולתם ב'אתרים', ואף למכור בהם מוצרים באמצעות כרטיס האשראי. בבירור השאלה האם
צורות אדם ומשמשים במרום
א. כתיב (שמות כ, כ) "לא תעשון אתי אלהי כסף", וקיבלו חז"ל שיש איסור לצייר ולעשות צורות שבמדור העליון והתחתון בשמים, ולהשהותם ברשותו. ב. שיטות
על שם הפור
א. קריאת שם החג מבטאת בדרך כלל את עיקר מהותו של יום, ואם כן יש להבין מדוע דווקא ענין ה"פור" מסמל את ישועת הפורים. ב.
נשים בקריאת פרשת זכור
א. נצטווינו בתורה: "זכור את אשר עשה לך עמלק בדרך בצאתכם ממצרים", וכן: "תמחה את זכר עמלק מתחת השמים לא תשכח". וראשית כל יש לברר,
מכירת בתי כנסת
א. סוגיית הגמרא במסכת מגילה בענין מכירת בית כנסת, וההבדל בין בית כנסת של 'כפרים', הנמכר על ידי 'ז' טובי העיר' ו'במעמד אנשי העיר', ובין
עביד איניש דינא לנפשיה
א. מחלוקת רב יהודה ורב נחמן האם במקום דליכא פסידא אמרינן 'עביד איניש דינא לנפשיה', או לא. ובמקום דאיכא פסידא לכולי עלמא 'עביד איניש דינא
חיבור והפרדת אותיות
א. תנן במסכת שבת: "הכותב שתי אותיות בשבת חייב, כתב במשקין או במי פירות, פטור אבל אסור". ובסוגיית הגמרא: "כתב אות אחת בטבריה ואחת בציפורי,
רפואה סגולית בשבת
א. נחלקו במשנה ביומא: "מי שנשכו כלב שוטה אין מאכילין אותו מחצר כבד שלו, ור' מתיא בן חרש מתיר". ופירש רש"י בדעת חכמים: "ואע"פ שנוהגים
חנה ושבעת בניה
א. דברי חז"ל על חנה ושבעת בניה שמסרו נפשם על קידוש ה', ובמדרש מובא שנשתטית ונפלה מהגג ומתה, אך בש"ס משמע שעשתה זאת מדעת, וצ"ע.
נר איש וביתו
א. תנו רבנן: מצות חנוכה נר איש וביתו, והמהדרין נר לכל אחד וכו'. ודנו הפוסקים האם חיוב הדלקת נר חנוכה הוא על הגברא להדליק את
אוהב ושונא
א. נצטווינו בתורה: "לא תשנא את אחיך בלבבך, הוכח תוכיח את עמיתך ולא תשא עליו חטא". והפליגו חז"ל בחומר איסור 'לא תשנא' [ובגודל החיוב להיזהר
מעשר כספים
א. במדרש מובא: "יעקב אבינו תיקן לתת מעשר מן הממון", שנאמר: "וְכֹל אֲשֶׁר תִּתֶּן לִי עַשֵּׂר אֲעַשְּׂרֶנּוּ לָךְ". ועוד דרשו חז"ל: "עַשֵּׂר תְּעַשֵּׂר – עשר
קנין 'סיטומתא'
א. במסכת בבא מציעא מפורש קנין 'סיטומתא', שהוא מנהג הסוחרים לבצע קנין והעברת בעלות באמצעות רישום על חביות או תקיעת כף וכדומה, החל בתנאים מסויימים
כופין על מידת סדום
א. במסכת אבות נאמר: "הָאוֹמֵר שֶׁלִּי שֶׁלִּי וְשֶׁלְּךָ שֶׁלָּךְ, זוֹ מִדָּה בֵינוֹנִית. וְיֵשׁ אוֹמְרִים, זוֹ מִדַּת סְדוֹם". וצ"ע מדוע מידה זו היא מידת סדום. וביותר
מילה שלא בזמנה
א. בטור ובשו"ע נפסק שגם ברית מילה שלא בזמנה [דהיינו לאחר היום השמיני] צריכה להיות ביום, ומצאנו בדברי הפוסקים פרטים רבים בהלכה זו: ב. האם
שכרות בהלכה
א. בתנ"ך מוזכר היין לטובה [וְיַיִן יְשַׂמַּח לְבַב אֱנוֹשׁ; וְחִכֵּךְ כְּיֵין הַטּוֹב], אך גם לשלילה [לֵץ הַיַּין הֹמֶה שֵׁכָר וְכָל שֹׁגֶה בּוֹ לֹא יֶחְכָּם; אַל
כל הפטור מדבר ועושהו
א. בתלמוד ירושלמי נאמר: "כל מי שפטור מדבר ועושהו נקרא הדיוט". הלכה זו הובאה למעשה בדברי הפוסקים במקומות רבים. מאידך, במקומות אחרים נפסק ש"המחמיר הרי
מצות חינוך
הגם שמהתורה קטן פטור מכל המצוות, מכל מקום חייבו חז"ל את הקטן במצות חינוך, ובענין זה נחלקו הפוסקים בנדונים הבאים: א. האם החיוב מוטל רק
עינוי ביום כיפור
א. בגמרא בחולין נחלקו רבי יוחנן וריש לקיש, מהו המחייב באכילת איסור: הנאת גרונו או הנאת מעיו, ולהלכה נפסק שהחיוב הוא בהנאת גרונו. ב. והנה
הפסק בדיבור בתקיעת שופר
א. פסק השו"ע: "לא ישיח לא התוקע ולא הציבור, בין תקיעות שמיושב לתקיעות שמעומד". וכתב הרמ"א: "מיהו בענין התקיעות והתפילות אין הפסק" [ומסיים מרן המחבר:
ברוב עם הדרת מלך
א. בדברי חז"ל במדרש ובסוגיות הש"ס מבואר דין 'בְּרָב עָם הַדְרַת מֶלֶךְ', וצ"ע האם דין זה הוא חיוב או רשות. ב. עוד יש לעיין, מהו
לא תתגודדו
א. סוגיית הגמרא במסכת יבמות בענין איסור 'לא תתגודדו' – "לא תעשו אגודות אגודות", ומחלוקת אביי ורבא אם יש איסור 'לא תתגודדו' בשני בתי דינים
ברכת הגומל
א. "אמר רב יהודה אמר רב: ארבעה צריכים להודות, יורדי הים, הולכי מדברות, ומי שהיה חולה ונתרפא, ומי שהיה חבוש בבית האסורים ויצא. מאי מברך:
אשו משום חציו
א. איתמר: רבי יוחנן אמר 'אשו משום חציו', וריש לקיש אמר 'אשו משום ממונו', יעו' בסוגיית הגמרא למאי נפקא מינה. ב. קושיית הנימוקי יוסף: למאן
ירושה בשררה וברבנות
א. בדברי חז"ל מפורש כי מלכות וכהונה גדולה עוברים בירושה, כלשון הרמב"ם: "וכל הקודם בנחלה קודם לירושת המלוכה, ולא המלכות בלבד אלא כל השררות וכל
הנחה כנגד האש
א. הנחה כנגד האש – סוגיית הגמרא ודברי הראשונים בתלמוד הבבלי והירושלמי מבואר שאסור להניח מים שלא נתבשלו סמוך לאש במקום שיוכלו להתבשל שם. רבותינו
צער בעלי חיים
א. נחלקו תנאים ואמוראים בסוגיית הגמרא במסכת בבא מציעא – האם איסור צער בעלי חיים הוא מדאורייתא. ובדברי הראשונים והאחרונים נאמרו כמה הסברים מהו המקור
קימה מפני תלמידי חכמים
א. החובה לקום מפני תלמיד חכם – סוגיות הגמרא במסכת קידושין נלמד החיוב לקום מפני "זקן בחכמה" מהפסוק "מִפְּנֵי שֵׂיבָה תָּקוּם וְהָדַרְתָּ פְּנֵי זָקֵן". ואילו
אוכל לא טעים
א. נצטווינו בתורה: "אַל תְּשַׁקְּצוּ אֶת נַפְשֹׁתֵיכֶם בְּכָל הַשֶּׁרֶץ הַשֹּׁרֵץ וְלֹא תִטַּמְּאוּ בָּהֶם וְנִטְמֵתֶם בָּם", ולמדו מכאן חז"ל שאסור לאכול חגב חי [וכל מאכל שנפשו
תינוק שנשבה
א. דיניהם של 'מין', 'אפיקורס' ו'מומר' [אוכל נבלות 'לתאבון' או אוכל נבלות 'להכעיס'] לענין ההלכה ש'מורידין ולא מעלין' [המצוה שיש להרוג את הכופרים בתורה]. ב.
כתר תורה וכתר מצוות
א. הקדמת נעשה לנשמע בסוגיית הגמרא במסכת שבת, תיארו חז"ל את מעמד הר סיני והקדמת "נעשה" ל"נשמע", וצריך להבין: • מדוע הזכיה בכתרים היתה בגלל שהקדימו נעשה
תכלת בציצית בזמן הזה
א. מצות עשה מהתורה: "וְנָתְנוּ עַל צִיצִת הַכָּנָף פְּתִיל תְּכֵלֶת", ומסרו חז"ל סימנים כיצד לקיים את המצוה: "חלזון זהו גופו דומה לים, וברייתו דומה לדג,
פנים חדשות
א. תנו רבנן: "מברכים ברכת חתנים ['שבע ברכות'] בעשרה כל שבעה. אמר רב, והוא שבאו פנים חדשות". ב. הראשונים והפוסקים דנו בהגדרת 'פנים חדשות', ופרטים
גיורים פסולים
א. תנו רבנן: "עובד כוכבים שבא לקבל דברי תורה חוץ מדבר אחד [אפילו דקדוק אחד מדברי סופרים] – אין מקבלים אותו". ודנו הפוסקים האם בדיעבד